Kom nu, Skotty. Hu, vilket väder!
Lotta gallskriker
-Jag vill också följa med! -Du får inte, du är för liten.
-Lotta är envis som en gammal get. -Jag tar gula med röda ränder.
Jag tar de gröna. Lotta borde inte få några, som hon gapar.
Vi lovade mamma att köpa till henne.
Dumma Jonas. Han är så dum.
Jag ska spöa honom. Det ska jag.
För jag är minsann inte alls för liten.
-Ska du inte ha en smörgås i alla fall? -Jag vill också gå på torget!
Du ska inte gå ut i det här vädret när du är förkyld.
-När du var liten, hur stor var du då? -Ungefär som du.
-Då var du ganska stor, tycker jag. -Ja, lagom stor, precis som du.
-Jag vill också gå på torget. -De köper karameller till dig också.
De skulle bara gå förbi Larssons på hemvägen. De är snart tillbaka.
Kila iväg och klä på dig nu.
Jag är minsann inte alls för liten.
Titta där är Skotty. -Hej, Skotty.
Då är säkert tant Berg här.
-Nämen, hej Mia. -Hej, tant Berg.
-Var har ni lilla Lotta då? -Hon fick inte gå ut i dag.
-Hon är förkyld. -Jag är inte alls hemma.
Och jag är inte alls för liten. Jag är lagom stor, det tycker mamma.
Ja, det tycker jag också. Adjö med er.
-Gå hem! -Det tänker jag inte alls det.
Jag vill också gå i affären. Och äta karameller.
Men... här då.
Lotta snörvlar
-Har du ingen näsduk? -Jo, det har jag visst det.
Alla skrattar
-Kom nu. -Vad är det?
Alltid får man skämmas för henne.
Vad tror du mamma säger nu, när du har gått ut fast du inte får?
Hon säger nog att jag får stanna på mitt rum tills jag blir snäll.
Ja, det hoppas jag verkligen.
Gå upp på ditt rum, och stanna där tills du blir snäll.
Och klä på dig ordentligt.
Tur att jag har dig, Bamsen.
Du är den enda som hör på.
Mia och Jonas, de hör aldrig på.
Mamma har sagt att om du är snäll, då får vi vara här inne och leka.
-Är du det? -Utom ibland.
-Vad ska vi leka då? -Vet inte.
-Vi leker "Inte nudda golv". -Nej, vi leker sjukhus.
-Ja, då är jag sjuksyster. -Då är jag doktor.
-Och jag då? -Du är sjukt barn.
Nej, jag vill vara doktor och köra en sked i halsen på Mia.
-Ja, det kan du inbilla dig. -Stetoskopet, syster.
Varsågod, doktorn.
-Så, tack. -Tack. Varsågod, doktorn.
Det ska nog gå bra det här. Ligg still bara. Aah...
-Aah. -Gapa riktigt stort. Ett jättegap.
-Och så "aah". -Aah.
Jaha, tack.
Ja, syster, det här ser riktigt allvarligt ut.
-Vi får nog ta och ge henne en spruta. -Det är nog bäst.
Nu ska vi se om du kan vara en duktig liten patient.
-Jag vill inte. -Jo, det ska nog gå bra.
-Ligg still bara, så ska vi se här. -Nej!
-Ligg stilla. -Låt bli! Ni får inte spruta in på mig.
-Vi låtsas ju bara. -Han sprutar ju inte in på riktigt.
-Jag vill ändå inte ha någon spruta! -Då kan vi inte leka sjukhus längre.
-Vi kan ha Bamsen som patient. -Aldrig i livet!
Jag ska klä på mig. Det har mamma sagt.
-Nu kommer pappa! -Försten ner då.
-Jag vet, vi gömmer oss. -Men skynda er.
-Gå in där borta, Lotta. -Nu kommer han.
Hallå!
Hallå! Är det någon hemma?
-Hej. -Hej. Från torget.
-Mm, vad fina. -Varför är det inget bråk i huset?
-Vadå? -Var är ungarna? De är väl inte sjuka?
-Nej, tänk för att vi inte är det! -Bu!
Såna ungar man har.
Dunder och brak ska det vara när pappa kommer hem, annars blir han orolig.
Pappa...!
-Dunder och brak ordnar du bra själv. -Nu går vi till tant Berg.
-Hej, tant Berg. -Jag ska grädda våfflor. Vill ni ha?
Vi sätter oss ute i trädgården.
-Dina våfflor är det godaste som finns. -Vill Lotta också ha mera saft?
Ja tack.
-Vad har du gjort på benet? -Det här? Det är åderbråck.
Det får man när man blir gammal.
Det är lite krångligt det här låset. Så där, ja. Nu ska vi se.
Jag vill se på den där bilden där uppe.
Det är jag när jag var liten.
-Har du varit så liten? -Ja.
-Nu tittar vi på finsakerna. -Jag ska gunga!
Nu ska du få höra.
♪ Sjunger till speldosan ♪
♪ Nu reser jag till fjärran land ♪ ♪ och kommer ej igen ♪
♪ Tror jag tralala ♪ ♪ tror jag tralalala ♪
Åh, vad jag sjunger vackert. Tycker inte du det?
Jo, det gör du verkligen.
-Åh, vad hon är söt! -Den fick jag av mormor som liten.
-Hade du henne med dig i arken? -I arken? Vilken ark?
Kommer du inte ihåg den där Noak som byggde en båt?
Alla människor fick vara i den så de inte skulle drunkna.
-Nej, i arken var jag inte med. -Varför drunknade du inte då?
Nämen, Lotta, så gammal är jag inte.
Jonas skriker
-Vad gör ni? -Titta på Jonas.
Nämen, kära hjärtanes. Jonas, hur gick det här till?
Vi tävlade om vem som kunde luta sig längst ut, och jag vann.
Är det säkert att vi inte ska hjälpa dig att plocka i ordning?
-Det gör jag själv. -Hej då, vi kommer snart tillbaka.
Potatis. Och nu: ett skepp kommer lastat med en helikoptersmörgås.
-Flaff, flaff, flaff, flaff... -Får jag mjölken, pappa?
Fiskbullar...! Då vill jag inte ha någon mat.
-När har du matlust nu för tiden? -När det är köttbullar och makaroner.
-Och våfflor. -Men Lotta...du måste ju äta.
Det är väl inte så farligt. Jaså, ni har varit hos tant Berg? Blev hon glad?
Ja, hon blev glad två gånger. Först när vi kom.
Och sen blev hon glad när vi gick.
-Nu kommer jag! -Akta dig, Lotta!
-Jonas kan inte ta mig. -Joho!
-Försök att ta mig då! -Fortare! Akta dig, Lotta.
-Nu är det läggdags. Kom nu, ungar. -Snälla mamma, lite till?
-Pappa...? -Nej, nu får vi lägga oss.
Du är så konstig, mamma. På kvällarna när vi är klarvakna-
-då ska vi lägga oss. Och på morgnarna, när vi sover, då ska vi gå upp.
Lilla gumman. Kom nu.
♪ Byssan lull koka kittelen full ♪
Lotta. Så, ta medicinen. Gapa nu då.
Men Lotta, bråka inte. Kom, så. Jo du kan. Lotta.
Jag vill inte ha någon medicin!
-Jag vill inte! -Lotta, sätt dig upp.
-Jag vill inte ha någon medicin. -Ta din medicin, Lotta.
Det är väl inget farligt att ta lite hostmedicin?
-Fåna dig inte. -Gapa, Lotta.
Jag får gå och hjälpa mamma. Godnatt med er.
-Då får du ligga och hosta hela natten. -Ja, och inte sova ett enda dugg.
-Du är envis som en gammal get, Lotta. -Godnatt.
-Du är faktiskt lite dum. -Jag är inte lite dum.
Jo, när jag ska ta medicin, då bestämmer jag mig för att ta den.
När jag måste ta medicin, då bestämmer jag mig för att inte ta den.
Åh...
♪ -Nu reser jag till fjärran land... ♪ ♪ -Godnatt. ♪
...och kommer ej igen
Om du är mörkrädd, kan du sova hos mig.
Gud som haver barnen kär Se till mig som liten är
Vart jag mig i världen vänder Står min lycka i Guds händer
Och du Gud... Gör så jag får matlust.
För det vill mamma så förskräckligt gärna.
Käre Gud, gör så jag vill äta.
Fast bara inte fiskbullar.
-Hej, Lotta! -Hej, tant Berg!
Vad du är tidigt uppe. Vad ska du ha för dig i dag?
Vi ska på utflykt. Vi ska ha matsäck med oss, och vara borta hela dagen.
-Och Bamsen har du med dig. -Han vill inte vara ensam hemma.
Ha det så trevligt då.
Hej då.
Mia! Kom och hjälp till.
-Vad ska jag göra? -Du kan lägga i ostsmörgåsarna.
Jag går och tankar bilen.
-Skynda dig tillbaka. -Ja, ja, det tar bara fem minuter.
Hej, du.
-Ska vi åka snart? -Vi ska bara packa in.
Du kan ju inte. Du bara...
-Hej, ungar. -Fem minuter...!
-Har ni väntat? -Nej, vi tog en promenad under tiden.
Det är ju han Blomgren på macken. Han pratar ju så fruktansvärt.
-Han också? -Så, varsågod.
Och så där, ner med den. Hoppla, hoppla, så.
Och den tar du. Jag kör.
Jaha. Ja, ja.
Nu, Bamsen, ska vi åka.
Har vi med oss allt? 14 smörgåsar, 20 pannkakor, tre barn och en arg fru.
-Och Bamsen! -Den där gamla grisen.
-Det är ingen gris. Det är en björn. -Vad då för sorts björn?
-En vanlig björn eller en isbjörn? -Bråka inte.
Det är en grisbjörn! Tänk det du.
Framme!
-Snabba dig på. -Jag ska ta det här bara.
Mia, du tar det här. Så tar Jonas flytvästarna.
Pappa sjunger
♪ Det måste vara underbart ♪ ♪ att helt din kärlek vinna... ♪
-Den har du, det vet du väl. -Här stannar vi! Här är en bra plats.
-Här ser väl fint ut? -Visst är det fint här, Bamsen.
Titta, jag har en filt här, ser du. Jag måste organisera ut.
-Vi går ner till sjön. -Ja, gör det. Flytvästarna!
-Här har ni, ungar. -Nej, måste vi ha det.
-Ska inte Bamsen ha någon flytväst? -Det har jag faktiskt inte tänkt på.
Så, stick och lek då.
-Vänta på mig! -Skynda dig då.
Här ska jag ligga hela dagen, och inte röra mig ur fläcken.
Du får ta hand om ungarna.
Åh, vad skönt.
-Det är säkert djupt här, tror du inte. -Det är säkert 100 meter.
-Barn! Titta! -Åh!
-Fiskespön! -Ja, vilka fina.
-Har du gjort dem själv? -Jajamän. Mask.
Varsågod. Lotta, jag hjälper dig med masken.
Titta det kryllar. Ah, vad äckliga de är.
Bamsen, vill du smaka? Vill du också ha mask?
-Akta er för krokarna nu, barn. -Det får duga.
-Fy, vad äckligt. -Det är inget farligt med mask, Lotta.
Så ja, lilla masken. Du ska få bada.
Usch!
Sen ska du hjälpa mig att få napp.
Plums i.
Här kan du sitta och titta medan vi fiskar, Bamsen. Så hämtar jag dig.
-Varför händer det ingenting? -Inte ett napp.
Det nappar snart. Tålamod är en fiskares bästa vän.
Åh, jag tror jag har fått napp. Det måste vara en stor fisk.
-Ja, jag sa vi skulle få napp. -Bamsen!
Mia, vad har du gjort? Titta så han ser ut.
Jag kan väl inte hjälpa att du har ställt honom så nära vattnet!
Var inte så arg, Lotta. Bamsen torkar snart.
Såna som dig skulle man inte ha med sig när man metar.
Han kanske tyckte att det var spännande att bada.
Han avskyr att bada. Det ser du väl.
-Det var väl inte så farligt. -Stackars lilla Bamsen.
Fy vad alla är dumma mot dig.
Jag tänker aldrig fiska mer! Hör ni det!
-Äh, vi hittar på något annat. -Ja, vi får inget napp ändå.
Titta, ett fågelbo. Vad fint!
Sätt dig här så ser du bättre.
-Vad gulliga de är! -Titta, Bamsen!
-Nej, låt bli! Du får inte röra dem. -Varför då?
Tar man i äggen, märker fågelmamman att någon annan varit framme.
-Då lämnar hon sina ungar. -Jag vill visa mamma.
-Då går vi och hämtar mamma. -Ja. Kom!
Jag ska ju vara "John".
Det är lite kallt här uppe. Får jag krypa ner hos dig?
-Vad gör de? -De sover.
-Vilken sömntuta! -Men tyst.
-Ungarna kan komma. -De är borta och leker.
-Äh, kom, vi går nu. -Men vi skulle ju hämta mamma.
Tror du hon vill kolla på fågelägg nu...?!
Nu är det jag som är "John".
Jag blir alldeles snurrig.
-Här får vi inte vara utan flytvästar. -Det är ju bara när vi fiskar.
-Vänta här. -Vad ska han göra?
Titta här då!
Äh, du kan inte.
-Ja, du kan! -Bravo!
Gissa vem det här är då?
"Så ja. Så ja."
Tant Berg. Det är tant Berg!
Gissa vem det här är.
-Vem är det där? -"Tålamodet är en fiskares bästa vän."
-Det är pappa! Det är pappa! -Och vem är det här då?
-Herregud! -Vad gör han? Jonas.
-Jonas! -Vad gör du?!
Det är Skotty.
Jonas, kom genast ner därifrån!
-Hjälp! -Jonas!
-Lugn, Jonas. Pappa kommer. -Jonas!
Hjälp! Jag får kramp, pappa!
Pappa kommer, Jonas. Håll ut!
-Hjälp! Hjälp! -Skynda dig!
Jag drunknar! Mamma, hjälp!
Pappa! Jag drunknar.
Mamma!
-Hjälp! Jag drunknar. -Mamma! Hjälp!
Sitt stilla.
Hjälp, pappa.
Lotta skrattar
-Ta det lugnt. -Vad skrattar du åt?
Ser du inte vad roliga de ser ut?
Pappa...
-Vad är det nu som är så himla kul? -Nu får vi skynda oss.
-Va? -Du ser ut som en indian.
Kul...!
Kom nu, Lotta. Ni också. Såja, har vi allt nu?
-Ja, det har vi. -Bamsen. Var är min Bamse?
-Vi måste åka nu. -Inte utan Bamsen.
-Jonas kan bli sjuk om vi inte åker nu. -Bamsen kan väl ha trevligt i skogen.
Aldrig. Det kan komma en trollgubbe och skrämma Bamsen.
Om Bamsen möter en trollgubbe, så blir nog trollgubben räddast.
-Dumma dig! -Men när hade du Bamsen sist?
-Klockan tolv. -Du kan ju inte klockan.
-Nej, verkligen inte. -Nu åker vi. Kom nu, Lotta.
Men Bamsen, hade du inte honom vid fågeläggen?
-Är ni säkra på det? -Vi måste hämta honom. Kom fort!
Hjälp henne. Jonas, du också.
Stackars lilla Bamsen.
Typiskt. Nu blir man sjuk också.
-Bamsen, var är du? Bamsen. -Här är de.
Åh, Bamsen!
Har du suttit här hela dagen och vaktat de små söta fågeläggen?
-Säkert...! -Åh vad gulliga äggen är.
-Stackars fågelmamman. -Vadå då?
Hon har nog inte vågat sig hit.
Grisbjörnar är den värsta fågelskrämma som finns.
-Tyst! Kom ut nu. -Bråka inte.
-Bamsen är urfånig. -Det är han inte alls.
-Så skynda er på. -Han är så himla ful.
-Han är inte det! -Bråka inte nu. Kom nu.
-Pappa tycker också att han är dum. -Nej, pappa tycker inte att han är dum.
-Vad tyckte du var roligast? -Att klättra i träd.
-Bara för att du klättrar högst. -Nu ska vi gå och lägga oss, Lotta.
-Sov gott. -Här ska jag sova i natt.
-Ska du verkligen ligga där? -Ja.
Vad tyckte du var roligast i dag? Det var väl när ni hittade Bamsen?
Den där gamla grisen.
Nej, det allra roligaste, det var när Jonas trillade i sjön.
-Jag kan också cykla. -Nähä, det kan du ju inte.
Du är för liten.
-Vi cyklar när vi har gjort läxorna. -Jag kan visst cykla.
-Äh. -I smyg.
-Fyra gånger fem? -Tjugo.
-Ett, åtta, fyra, sju... -Tyst.
-Fyra, två, ett, noll. -Tyst då.
Åtta, sju, fem, ett...
Men, tyst! Du stör ju!
-Tyst då, vi läser ju läxorna. -Gör väl jag med.
-Maten är klar. -Du går ju inte ens i skolan.
Det gör jag väl visst det. I smyg.
Kom nu.
Får vi gå ifrån bordet? Bra. Då cyklar vi.
-Jag kan också cykla. -Du har ju inte ens nån cykel.
-Jonas... -Bara en gammal trehjuling.
Där hör ni. Jag kan ju inte cykla när jag inte har någon cykel.
Men lilla gumman, kom och sitt här.
-Jag vill ha en cykel. -Trehjulingen får duga ett år till.
-När är min födelsedag? -I övermorgon.
-Vad önskar du dig? -En cykel.
Du är envis som en gammal get, Lotta.
-Kom då, mamma. -Ja, ja, jag kommer.
-Jonas, du går först med den där. -Akta er för ljusen.
Mia, och så mamma, och så tyst nu så inte Lotta hör, och så smyger vi.
-Gå försiktigt i trappan. -Stanna utanför dörren.
Ett, två, tre.
De sjunger
Nej, det är ingen vanlig dag för det är Lottas födelsedag
Hurra, hurra, hurra!
Nej, det är ingen vanlig dag för det är Lottas födelsedag
Hurra, hurra, hurra!
-Har den äran, Lotta. -Grattis, Lotta!
Här får du bubblor.
-Kan du räkna ljusen? -En, två, tre, fyra, fem.
-Bravo. Då är väl jag fem år. -Här.
-En gunga får du av pappa. -Vad fin.
-Här är en till. -Vad kan det vara tror du?
Åh, vilken fin! "Putte i Blåbärsskogen."
-Ingen cykel?! -Trehjulingen räcker väl ett år till.
Gissa vad det där är. Det där är något du har önskat dig.
Åh, vad fin.
-Den kan du ha när vi går till affären. -Vilken stor!
Det är den finaste väskan jag har haft.
-Hej då, Lotta! -Hej då!
Lotta sjunger
Nej, det är ingen vanlig dag... Hej då, pappa!
För det är Lottas födelsedag Hurra! Hurra! Hurra!
-Hej. -Hejsan, Lotta!
Hej, Lotta!
-Hej! -Hej.
Jag tycker det är fint med röda väskor. Tycker inte du det?
-Jo, du. -Nu ska jag gå vidare på finpromenad.
-Jaha. -Hej då!
-God dag! -Hej!
Nej!
Åh, dumma gamla trehjuling.
Jag klarar mig inte alls med dig! Det är bara pappa som tror det.
Jag vill ha en riktig cykel!
Och jag vet precis var jag ska knycka en.
Kom nu, Bamsen! Vi måste bara vänta tills hon sover middag.
Tyst, Skotty.
Skäll du bara, Skotty, fast det är min födelsedag och allting.
Hej, Lotta. Vilken fin väska du har!
Gissa vem som har födelsedag i dag.
Det är minsann du det. Ja, det vet jag nog.
Här ska du få.
Har den äran, lilla Lotta. Varsågod.
Åh, vad fint.
-Du är nog den snällaste som finns. -Tack ska du ha. Så, ser du.
Åh. Det är nästan diamanter, va?
Nja, inte riktigt.
Om jag vore du, skulle jag sova middag nu.
Ja, det har du faktiskt rätt i.
Kom då, Skotty. Jaså, där är du.
-Kom nu, Bamsen. -Åh, så skönt.
-Hej då, tant Berg. Sov gott. -Tack ska du ha.
Där du, där var vi allt knepiga. Hon somnar nog snart ska du se.
Går det bättre nu?
Nej!
Jag tar den andra sidan.
Nej!
Din dumma cykel. Upp!
Äntligen.
Så ja. Nu går det bättre.
Dumma cykel.
Nej!
Dumma cykel!
Vänta bara tills jag kommer upp på tramporna.
-Ska jag hjälpa dig? -Ja tack.
-Var vill du ha den då? - Där borta.
-Blir det bra här? -Här blir bra.
Hej då.
Nu!
Håll i dig, Bamsen, för nu ska du få se på sus.
Stopp!
Bromsa! Hjälp!
Nej!
Hjälp!
Men vad i all sin dar?
-Aj! -Vad gör du, Lotta?
Cyklar.
Och på min födelsedag, till på köpet.
Kära hjärtanes. Var gör det ont som värst?
-Överallt. -Oj. Var?
I pannan. Titta, det är blod.
-Nämen, titta. -Det är blod på min födelsedag!
Kära barn. Kom, Lotta. Kom, så ska vi plåstra om dig.
Så tar vi Bamsen. Kom.
Så går vi in i köket. En sån olycka.
-En sån elak och dum cykel. -Ja. Fast ganska duktig.
Tänk att den kunde ta sig ut ur boden alldeles själv.
Konstigt.
-Det var jag som tog den. -Mm.
Men jag lånade den bara när du sov middag. Kan du förlåta mig för det?
Jadå.
Men en sådan där stor cykel, den är ju livsfarlig för dig.
Du skulle ha en som var lite mindre.
En trehjuling, va? Det tycker pappa.
Nej, en riktig liten cykel, som är lagom för dig.
Säg det till pappa, du.
-Var har du gjort av ditt armband? -Var är mitt armband?!
Ett sådant elände. Då får vi ta och leta efter det.
-Det fanns inget armband där heller. -Det här är en usel födelsedag.
-Nu går jag hem. -Jaha. Adjö med dig, Lotta.
Hallå! Lotta!
Hej, Lotta!
Vad är det med dig? Varför är du så arg?
-För att det är en usel födelsedag. -Men varför då?
Men säg då, varför är du så arg?
För att jag har tappat mitt armband som jag fick av tant Berg-
-och för den dumma cykeln som bara susar utan att bromsa.
-Vilken cykel? -Tant Bergs cykel.
Den var jättetung att få ut ur skräpboden.
Jag var ju tvungen att knycka den medan hon sov.
Då var det rätt åt dig att du tappade armbandet.
Tant Berg är snäll och ger dig ett armband. Då knycker du hennes cykel.
Jag vill inte prata med er!
Jag tycker i alla fall att det är en usel födelsedag.
Det där har väl vi också gjort.
Jonas är inte klok!
Fast mamma har sagt att du får inte cykla så där.
Det är förbjudet, kom ihåg det.
Pappa!
Pappa sjunger
Nej, det är ingen vanlig dag För det är Lottas födelsedag
Hurra! Hurra! Hurra!
Titta!
Nej, det är ingen vanlig dag för det är Lottas födelsedag
-Hurra! Hurra! Hurra! -Nej, nu förstår jag inte någonting.
Nej, men vi skulle ju inte köpa någon cykel.
Det här är en billig gammal grej, den kan hon ha att öva sig på.
-Här får du, Lotta. -Är det sant? Är den min?
-Är den min på riktigt? -Ja.
Det där är ingen dålig hoj. - Kom, Mia.
Vänta ska jag hjälpa dig. Var är Bamsen?
-Försiktigt bara. -Sväng.
-Bra, du kan ju! -Titta. Ungen kan ju faktiskt cykla.
Det har jag ju sagt hela tiden.
Titta, tant Berg. Titta, att jag kan cykla.
Titta här då. Det hängde på en gren i rosenbusken.
-Varsågod. -Tack.
Och den här glömde du i boden.
-Vilket fint armband! -Nu är det väl ingen usel födelsedag?
Nej, det har jag aldrig tyckt.
-Skynda er. Vi måste gå på nu. -Glöm inte mata fiskarna, pappa.
Skynda på nu, ungar. Mia, du får hjälpa Lotta när hon kommer upp.
Hjälp mamma, Jonas. Hej då.
Här, pappa! Här är vi.
Hälsa mormor och morfar och var nu snälla på tåget.
-Måste vi bara vara snälla på tåget? -Nej, överallt förstås.
Men du sa att det bara var på tåget vi måste vara snälla.
-Hej då. Sköt om er nu. -Hej då!
-Ha det bra. -Hej då, pappa.
Fy farao vad liten han är. Nu syns han inte mer.
-Såg du? Vilken gubbe! -Stirra inte så, Lotta.
-Farbrorn har en vårta på hakan. -Tyst, han kan höra dig.
Vet han inte om det själv att han har en vårta på hakan?
Lotta...
-Får jag besvära om biljetterna? -Får vi våra?
-Här. -Man tackar.
-Hur gamla är barnen? -Pojken är tio och flickan åtta år.
Då blir det halv biljett.
Och jag är fem år och mamma är trettiosju och det här är Bamsen.
Jaha, men på det här tåget åker alla bamsar gratis. Trevlig resa!
-Titta på mitt andra öra. -Du ser inte klok ut.
-Ska jag ha en också? -Ja. Snyggt.
De skrattar
Vad är det?
Vad håller du på med?!
-Men vad är det du gör?! -Snyggt, Lotta.
Varför kletar du korv på fönstret?
För den klibbar fast mycket bättre än köttbullarna.
Du vet att man inte leker med maten.
-Vi går. -Usch!
-Jag vill också följa med. -Nej, du stannar här.
-Hej, Majken. -Kommer ni äntligen!
Hej, allesammans! Välkomna!
-Hej! -Hej, morfar!
Dig orkar jag inte lyfta. Du får en kram.
-Hej, lilla gumman. -Hej, mamma. - Hej, pappa.
-Ni har väl varit snälla på tåget? -Ja, fy farao.
-Nu behöver vi inte vara snälla mer. -Ska vi gå in?
Bara man får igång dem, så följer de gärna den som går längst fram.
-Så ja. -Det här går väl bra, Lotta?
Åh, så gullig den är. Får jag hålla den?
Ungar, nu går vi hem.
Lotta!
-Vad gulliga kalvarna är! -Ja, det är de.
-Bajs! Fy, vad äckligt! -Så får du inte säga om gödsel.
Om du visste hur viktigt det är. Utan gödsel växer ingenting.
-Så är det, förstår du. -Det är bajs i alla fall!
Fy farao!
-Vad ska ni göra? -Jag och ungarna ska till Lantmännen.
-Då vill jag följa med. -Nej, du är för liten.
-Jag kan också cykla. -Inte på landsvägen.
Du får vänta tills du blir lika stor som Jonas och Mia. Hej då!
Du får hjälpa mormor och mamma i köket.
De fula bären plockar man bort. Ska du hjälpa mormor?
Nu ska mormor röra om i grytan.
Det åskar
Åh, vad skönt. Nu får vi äntligen lite regn.
-Det var ju bra. -Varför är det bra?
Det är bra för allt som växer och gror.
-Därför behövs regn. -Regn och kobajs, va?
Lilla Lotta... Regn och kobajs, just det.
Sen när mormor är färdig, då ska vi spela fia.
Vad skönt att slippa vara ute i det här busvädret.
Hur går det?
-Var är Lotta? -Hon var här alldeles nyss.
Lotta!
-Lotta! -Konstigt! Hon kanske är hos Majken.
-Har Majken sett Lotta? -Nej.
-Vad kan hon nu ha hittat på? -Lotta!
Lotta!
Kanske det hjälper...
Men Lotta...! varför står du där uppe på gödselstacken?!
-För att bli stor! -Men lilla vän.
-Jag vill bli stor som Jonas och Mia. -Du är alldeles dyngsur.
Jag vill för farao bli stor!
Maten är klar!
Vill du ge mig en strömming?
-Vad gott det ska bli med strömming! -Strömming är det bästa jag vet.
-Strömming på en söndag? Fy farao! -Nämen.
-Nämen nu... -Du får ju inte säga så där.
Mormor tycker inte heller om det. Nu går du ut tills du är snäll igen!
-Den där ungen...! -Det går väl över.
Lotta gallskriker
Dumma mamma!
Hej. Har du inte ätit upp strömmingen än?
-Jag är väl inte galen, heller? -Men skynda dig på.
Gå ut och lek, ni. Hon får sitta där tills hon har ätit upp.
Lotta, vad håller du på med?!
Vad är det du gör...?!
-Han kan väl för farao få simma lite? -Kommer du ihåg vad jag har sagt?
Om du säger "fy farao" en gång till, så måste vi resa härifrån.
Du vet vad mormor tycker också.
Men var är Lotta?
-Men Lotta! -Nu reser jag.
-Nämen vad är det här? -Vart ska du ta vägen?
Jag ska resa hem till pappa. Han är mycket snällare än mamma.
-Adjö, Lotta. Tack för den här tiden. -Välkommen tillbaka nästa sommar.
Lotta...
Hur är det, Lotta? Ska du inte åka?
Inte farao kan jag åka ensam på tåget.
Men älskling...! Är det inte bättre att du stannar här hos oss?
Vi får det så ensamt och ledsamt om du reser.
-Ja, det får ni. -Ja, det får vi.
Min lilla unge.
-Men Lotta... -Var inte ledsen.
-Jag vill inte prata med er. -Lilla hjärtat.
Här kommer en som du kanske vill prata med.
Pappa!
Vad är det här för barn? De ser precis ut som mina. Hoppa in.
Håll i er. Nu åker vi.
-Här kommer vi. -Hej hej!
-Kom så ska jag läsa för er. -God natt med er.
Ska vi titta i Bibeln, mormor?
-Det där är den brinnande busken. -Är det där Gud?
Det har vi läst om i skolan.
-Är det där Jesus? -Nej. Han var kung i Egypten - farao.
-Ja, just det. -Men fy skäms, mormor!
Vad sa du nu?! Man får ju inte säga "farao"!
Textning: Mikael Fröling www.undertext.se OCR: PuffyRainbowCloud